Tema oletatavaks vanuseks arvatakse olevat suisa 15 aastat. Öeldakse, et üks koera aasta võrdub seitsme inimaastaga. Selle järgi on Leedi rauk, kes inimaastates umbes 100-aastane. Inimesele oleks 100 nii väärikas iga, et õnnitlema tuleks terve suguvõsa ning võimalik, et ka linnapea. Kindlasti hoolitsetaks inimese eest selles eas hoole ja armastusega, sest nii väärikasse ikka jõudmisel lihtsalt peab olema oma osa ka armastusel.
Leedit ei armastanud keegi. Leedile ei toonud keegi suure juubeli puhul uhket torti ega viinud pikale toredale jalutuskäigule. Leedi lihtsalt unustati ketti. Vana loom oli jäetud ka arstiabita, sest koeral on kõhu all suur piimanäärme kasvaja. Jalad on eakohaselt veidi kanged ja kuulmine pole enam see, mis peaks. Kõik on peaaegu sarnane päevinäinud memmekese tervisega. Paraku on see kõik eakohane.
Kui Leediga veidi koos olla, siis tegelikult on koeral veel elutahet küllaga. Isegi nende veidi kangete jalgadega, on ta suutnud üsna ootamatult punuma panna. See on põhjus, miks Leedi on praegu Pärnu varjupaigas.
Kahjuks eelmisesse hoiukodusse koerake enam minna ei saa, sest hoiukodu perenaisel oli raske terviserike. Hoiukodus oli ta väikestviisi isegi palli mänginud ja paisid ning tähelepanud lausa nõudnud. Ilmselt soovis seda, mis aastate jooksul saamata jäi — hellust ja hoolimist.
Praegu on liit aga suures mures, sest peab Leedile leidma uue kodu väga kiiresti. Aega selleks on ainult nädal. Lisaks on Leedi kõvasti ülekaalus ja see pole tema liigestele sugugi mitte hea. Kasvajat ilmselt lõikama ei hakata, kuid liigeste ravi tuleb kindlasti teha.